Тали Шарон
Аси Даян Израел Поляков
Сандра Саде Гай Лоуел
Яра Волах? - Да.
Заведи ме до митницата, оттам ще се оправя
Сигурна ли си?
Защото трябва да остана с теб докато те вземат.
Ще се оправя.
Яра!
Татко.
Как влезе?
Един мой приятел ме вкара.
За какво? Винаги се справям сама.
Помислих, че може би този път ще ти потрябва помощ.
Благодаря ви.
Как беше полета?
Кошмар.
Там имаше ли писмо? - Не.
Тя не каза ли нищо на никого?
Не доколкото знаем.
Как е възможно това?
Авигаил Харари Хадас Ярон
Филм на Даниъл Съркин
Талия Волах Почивай в мир
Яра.
Дафна виж кой е тук.
Здрасти.
Тирца, Ефрайм, спомняте си Яра?
Това е лелята на Талия. Яра прави своя докторат по математика.
В Принстън.
Това трябва да бъде ужасен удар за теб.
Бяхте като сестри.
Тя те взимаше навсякъде...
Това е нейният телефон.
Как се изключва? - Чакай!
Може би е някой, който все още не знае.
Ало. Не, говори майка й.
Не, тя умря.
Извинете, това мъжката или женската е?
Мъжката.
Можеш ли да ми помогнеш да намеря женската съблекалня?
Да, да.
Внимателно, има стъпало. Ето.
Там пред теб е. - Благодаря много.
Извинете,
Можете ли да ми помогнете с нещо друго?
Разбира се.
Можете ли да ми кажете, кое ми отива повече?
Този или този?
Този е по-удобен, но мисля
че изглеждам по-добре в другия.
Какво ще кажеш?
Кажи ми, някои придружава ли те тук? Мама или татко?
Не. - Наистина ли си сляпа?
Пробвай ме. Престори се, че ще ме удариш, и ще видиш
че няма да помръдна. Давай.
Лоши деца.
Тоя беше толкова уплашен.
Толкова се изнерви, за малко да ме удари.
"Невидимо"
Само два дена съм извън офиса
и публикуват статията ми с пет грешки.
Преброих ги, Ури.
Отпусни се, те са само в библиографията.
Ето, Яра ти донесе нещо за ядене.
Имаше толкова много хора тук днес.
Прекалено много.
Докторанти, студенти.
Искаха да видят обърканото семейство.
Хапни нещо преди да прималее.
Маруля, зелен цвят.
Спомняш ли си? - Маруля, зелено. Да, зелена маруля.
Може ли да ме включите в разговора ви?
Талия, се опита да ме научи как изглежда зеления цвят.
Тя накара Хана да купи всякакви видове марули
също така всякакви зелени зеленчуци.
Направихме грамаден куп върху кухненската маса.
Вкусихме всеки един зеленчук и тя ги наименува
с различен нюанс на зелено.
И за десерт ме прати да набера малко трева.
Можеш ли да ми прелистваш? - Сега ли искаш да свириш?
Толкова късно? Можеш да свириш утре сутрин.
Трябва да се упражнявам всеки ден.
Утре сутрин скъпа.
Добре.
Мисля, че трябва да вървим.
Лека нощ, довиждане до по-късно, Рафа.
Не ни взимаш Яра, нали?
Остани с нас, а?
Да, разбира се.
Вдигни си ризата.
Сигурна ли си, че искаш да останеш тук? - Да.
Ок, значи ще те видя утре. - О'кей.
Кажи й да спре, Рафа! Веднага!
Не мога да го понасям!
Виждаш ли? - Не.
Талия, сигурна ли си? - Да.
Вярвам ти.
Да спра ли? - Да не си посмяла!
Усещам вятърът от долу.
75, 76, 77, 78, 79
Достатъчно!
Права ли бях?
Талия... Талия, ръбът ли е?
Разбира се, че е ръбът...
Казах ти, че можеш да видиш всичко което пожелаеш.
По дяволите!
Дафна, какво стоиш така? Ходи и донеси чехлите й.
Не мърдай. Аз ще почистя.
Чехлите ми са до куфара.
Хана, съжалявам. Толкова съм несръчна...
Няма проблем, забрави.
Добре ли си? - Да.
Чехлите ти са пред теб.
Дафна, какво ти става?
Каквото тя видя в онази стая,
ще остане в нея за целият й живот.
Знаеш, че беше грешка. - Какво?
Ако урокът по пиано на Дафна не бе отменен,
аз щях да намеря Талия.
Аз бях тази, която тя искаше да накаже.
Достатъчно, Хана.
Защо ще иска да те накаже?
Кой знае, какво минаваше през главата й.
Какво й се случи?
Какво ти каза?
Мислих, че всичко е наред.
Ако си мислех, че нещо не е наред, нямаше да позволя това да се случи.
Ами ти? Имаш ли си някого в Принстън?
Някоя любовна история?
Не, нямам време за простотии.
Простотии? Какво ще те правя аз тебе?
Един ден ще се случи.
Тя можеше да учи каквото си поискаше.
Небето беше границата.
Тя избра психологията.
Казах й, че това не е точна наука...
Къде е намерила пистолет? Как се е случило?
Нямам представа. Тя не остави писмо.
Миналото път, когато се подстригах, излезе много лошо.
Всяка страна беше с различна дължина.
Бедните й родители.
Как можехме да знаем какво й се случваше.
Колко мило от твоя страна да дойдеш. - Как си?
Яра е тук. - Вече е тук?
Искам да те запозная с нея. Яра.
Гиди е тук.
Гиди, това е нашата Яра.
Приятно ми е да се запознаем. - И на мен също.
Чувал съм много за теб. - И аз за теб.
Да ви оставя ли сами?
Искаш ли да седнем? - Да.
Значи сте пораснали заедно в тази къща.
Да, когато майка ми почина, баща ми, един вид се изгуби.
Хана и Рафаел донякъде ме осиновиха.
И Талия също. - Истината е, че...
Значи ти си гаджето на Интел? - Мда.
Гледай, има много хубави снимки на двете момичета.
Коя е тази? Забрави...
Какви са всички тези снимки с розови рокли?
Нейния рожден ден ли е?
Тези пухкавите рокли ли? - Ъхъм.
От Бат Мицвата ни е. Побъркахме родителите ни
да си направим празненството заедно.
Как се научи да свириш на пиано?
Слушайки.
О, да, вярно...
Тя ми каза, че ходехте много на кино.
Да, ходехме на дневните представления.
Тя ми шепнеше обяснения.
Въпреки, че разбирах повечето сама.
Не се ли плашеше, че ще промени края на филмите?
Защо би направила нещо такова?
Разбира се, че не.
Каква е тази кръв? Наранила ли си се нещо?
Да. Паднах по стълбите.
Роклята ти се е нацапала.
Не не си я нацапах. - А, има петно.
Няма начин.
Татко. - Какво?
Татко, помниш ли на Бат Мицвата ни като
паднах по стълбите?
Да.
Помниш ли дали ми се нацапа роклята?
Как бих могъл да помня такова нещо?
Можеш ли да погледнеш дали роклята ми се е нацапала или не.
Малко, но основно виждам две красиви момичета.
Талия! - Аз съм, Яра, татко е.
Къде отиваш? Да покажа на Талия моята рокля.
Не можеш да влизаш там в момента. - Защо не?
Защото тя се облича. - Но аз мога да влизам по всяко време.
Не... Яра!
Какво стана?
Много ли боли?
Къде се нарани? - Коляното ми.
Има ли кръв? - Не. Добре е.
Чудесно.
Поздравления!
Извини ме за секунда.
Здравейте.
Здравейте, Талия? Говори Хая от клиниката на Д-р Дахан.
Талия? - Да.
Какво казахте? - С Талия Волах ли говоря? - Да.
Имахте записан час за вторник, но вие не дойдохте
и не ни уведомихте. - Амм, аз съжалявам.
Ако все още искате да дойдете, има свободен час утре в 9:00 сутринта.
Ок, ще бъда там. На улица Бен Гурион е, нали?
Точно. Номер 27.
Добре, благодаря.
Кой беше?
Една жена, която не знаеше.
Да, кръв е.
Как го почувства като излезе? - Не знам, някак странно.
Не е като урина. Наистина го усещаш как излиза.
Как изглежда, червено ли е? - Разбира се, че е червено, кръв е.
Мирише на червено.
Може би трябва да го вкуся? - Какво?
Излезе ти от там. Това няма да си го сложиш в устата.
Само малко.
На вкус е червено.
Да опитам ли и аз?
Права си, наистина има червен вкус.
Личи си ти, че вече си жена.
Наистина ли?
Как така на теб първа ти дойде менструацията? Не е честно,
С две седмици съм по-голяма от теб.
Щом на ми дойде и при теб ще дойде.
В гените ни е.
Обещаваш ли и моята да вкусиш? - Обещавам.
Талия Волах. - Аз съм.
Седнете тук. Докторът ще ви види скоро.
Благодаря.
Здравейте, Талия.
Виждам, че реши да дойдеш в края на краищата.
Аз не съм Талия. Аз съм Яра.
Аз съм нейната братовчедка. - Здравейте, Яра.
Как мога да ви помогна?
Исках да знам за какво беше запазен час на Талия.
Не мога да ви кажа.
Има едно нещо наречено конфиденциалност между пациента и доктора.
За аборт ли беше?
Това е нещо между мен и Талия.
Ако тя иска, тя ще ви каже сама.
Талия почина.
Кога? - Преди няколко дена.
От какво умря точно? - Самоубийство.
Не отричате, че е било това? - Простете?
Аборт. Не казвате, че не е било.
Благодаря ви.
В кой месец казвате, че е била? - Не казах.
Тя беше в осмата й седмица.
Изглеждаш ми позната била ли си тук преди?
Да, била съм.
Преди седем години.
Когато тя прекара първият си аборт.
Моите съболезнования.
Здравейте.
Здрасти. - Здрасти.
Яра, защо не започнеш.
Знаеше ли, че Талия е била бременна?
Какво? - Значи не знаеше.
Не!
Откъде знаете? - Бях при доктора й.
Имала е запазен час за аборт.
Направила е аборт? - Не е успяла, нямала е шанс.
Беше преди два дни.
В кой е месец е била? - Осма седмица.
Вторият месец.
Опитай се да си спомниш, може би ти е казала нещо?
Не, щях да помня.
Може би ти е казала нещо на теб? Защо не се опитваш да си спомниш.
Може би тя не е искала да знаеш, че е бременна?
Може би тя не му е казала.
Ние просто искаме да знаем какво е ставало с нея.
Ако знаеш нещо, кажи ни.
Слушайте...
Истината е, че през последните няколко месеци
нашата връзка не беше...
Откакто се прибрахме от пътуването
нещата не вървяха.
Какво имаш предвид?
Преди две седмици решихме да се разделим.
Знаеше ли го това? - Аз? Разбира се, че не.
Какво имаш предвид, решихме? Кой реши?
Талия. - Защо не каза нищо?
Съжалявам, не знаех как да ви го кажа.
Ако е била бременна,
поне можеше да поемеш отговорност!
Тъпак!
Мислиш си, че знаеш всичко, а?
Не съм аз отговорния.
Какво правиш?
Уау, уплаши ме.
Домашно ли? - Да.
Пишеш си дневник!
Исках да ти кажа.
Кълна се!
Не ми ли вярваш?
Извинявай, ок?
Права си.
Аз съм лош човек. Отвратителна съм.
Не би трябвало да си ми приятелка.
Би трябвало да ме мразиш и никога да не говориш с мен отново.
За какво говориш? Ти си най-добрата ми приятелка.
Дневника е нещо лично, не трябва да го показваш.
Талия, не трябва да ми казваш нищо.
Нещо лично е.
Искаш ли да ти прочета това което съм писала?
Не си длъжна.
Искам да чуеш.
"Днес Яра и аз бяхме последните на басейна.
Спасителят каза, че можем да останем до затварянето.
И Яра ме попита за Ехуд.
Исках да й кажа много отдавна,
колко хубаво беше.
Колко мил и сладък беше при първия ни път,
когато пътувахме за Ейн Геди.
Но аз не исках да й кажа защото знам колко
чака някой да я обича, по начина по който
Ехуд ме обича.
Знам, че тя ще си намери някого.
Плачеш ли?
Защо?
Талия, но как ще знам кой е?
Защото аз ще ти кажа.
Аз винаги ще се грижа за теб. Това не го ли знаеш?
Винаги.
Стаята е заключена, Яра.
Аз просто исках да вляза за секунда.
Не искаме хора да влизат вътре.
Да, но ти знаеш, че това беше и моята стая също.
Знам. Не искам никой да влиза там.
О'кей.
Ела.
Знаеш ли, имахме диспечер на спирката, който беше сляп.
Този човек знаеше всички таксита и всички нашите клиенти наизуст.
Всеки запис беше записан в главата му.
Тоя наистина беше голяма работа.
Имаше си приятелка, която не беше сляпа,
но те се справяха, без проблеми.
Кажи ми, ами ти? Имаш ли си гадже?
Не, нямам.
Какво, хубаво момиче като теб? Би трябвало да имаш някого.
Имах.
Слепи ли бяха или нормални?
Единия беше глух, другият беше джудже.
Това нормално ли се зачита?
Яра! - Ехуд.
Толкова тъжно е това с Талия. Наистина съжалявам да го чуя.
Ела тук, искам да се срещнеш с един човек.
Това е Мая. Мая, Яра.
Кога се случи това?
Колко е голяма?
Ще бъде на пет месеца скоро. - Красавица.
Как е семейството? Баща ти е болен, нали? Диабет?
Да, те все още са в шок.
Знаеш ли, че тя ми разказа за аборта.
Какъв аборт? Талия е правила аборт?
Да, когато беше на 15. Забрави ли? - Не.
Не знаех.
Тя никога ли не ти каза? Каза, че ти казала.
Мислиш, че е било мое? Не е било мое със сигурност.
Тя не е лъгала ако това намекваш.
Не е лъгала... не знам. Разказвала е истории.
Няма начин, да е било мое.
Може би не помниш? Ти имаше много гаджета.
Такива неща не се забравят.
Няма начин да е било мое, защото не съм спал с нея.
Мислиш, че бих повярвала на това?
Тя ми каза, че ти си й бил първият. - Първият?
Тя не искаше секс, не с мен, както и да е.
Тя си играеше всякакви игрички с мен.
Докато ми писна.
Всъщност имаше моменти, когато те исках теб.
Но не можех да се доближа до теб без да мина през нея първо.
Хана?
Дафна.
Казах й да не идва тук вътре.
Защо трябваше да вижда това?
Защо трябваше да вижда този ужас?
Легни си. Ще дойда да кажа лека нощ, ок?
Съжалявам, Рафа. Съжалявам.
Яра, знам, че ти липсва.
На всички ни липсва много. Но ако искаш да помогнеш,
трябва да мислиш за Хана и Дафна.
Те са много уязвими. - Прав си.
Съжалявам.
Добре, хайде.
Татко.
Добър вечер, мои скъпи слушатели. Добре дошли в нашето шоу.
"Шоуто на Талара и Яла"
FM 69, Радио Реховот.
И днес имаме момиче на линията.
Опа! Съжалявам момче е.
О Ла, Ла. Неговото име е Томер, спасителят.
Томер в ефир си.
Здравейте момичета. Моето име е Томер и аз имам проблем.
Луд съм по момиче, което не знае, че съществувам.
Нейното име е Яра и най-горещата мацка в Реховот.
Какво трябва да направя за да спечеля нейното сърце?
Той не знае, че съществувам.
Напротив. - Каза, че е бил готин.
И че всички момичета го искат.
И какво от това? - Тогава за какво съм му аз, Талия?
И освен това с мен бидейки... - Спри Яра.
Каква ще е тази връзка?
Ти си по-красива и по-умна от всяко момиче, което познавам.
И можеш да се справяш с всичко сама.
Ще отидеш утре при него на басейна
и ще направиш първата стъпка.
Не знам. - Какво е това "не знам"?
Никога нищо не ни плаши, помниш ли?
Нищо, никога!
Спри трябва да пикам.
Направи го и заради мен също.
И загаси светлината.
О, съжалявам.
Татко, не прави това.
Съжалявам, не исках да те плаша.
Изнервящо е.
Не те чух да влизаш.
Всичко наред ли е? - Да.
Нищо. - Нещо случило ли се е?
Влязох в стаята на Талия. Създадох малко проблеми.
Не искаха никой да влиза.
И какво от това? Беше също и моя стая.
Имам право да влизам там дори и да са казали, точка.
Какво слушаш? - Нищо. Музика.
Какъв е тоя дневник? Искаш ли да почета?
Не. - О'кей.
Истината е, че съм наистина уморена, татко.
Искам да поспя.
Лека нощ, Яра. - Лека нощ.
Радвам се, че се върна.
Лека нощ.
Тоя Томер не сваля очи от теб. - Спри.
Ходи при него. Това ти е шанса.
Какво да правя с него? Сега?
Колко време само ще говорим?
Не искаш ли и да действаш? - Искам, но ако той не иска.
Той иска и има опит.
По-добре първия ти път да е с някой като него.
Не си пропускай шанса, върви.
Не искаш да пропилееш нещо такова с някой глупак, нали?
Просто го помоли да те заведе в някоя от кабинките
тогава го вкарай вътре. Той ще разбере за какво става въпрос.
Как изглеждам? - Красива.
Ще бъде страхотно, не се безпокои.
Давай, върви най-накрая.
Ще чакам тук.
Томер.
Това е мъжката съблекалня...
Така или иначе няма други хора.
Можеш ли да ме заведеш до тоалетната?
Къде е онази твоя сладка братовчедка? Защо тя не ти помага?
Помага ми.
Как каза, че се казваше? - Яра.
Яра, правилно. Хубаво име.
Ето.
Чакай секунда.
Влез с мен. - Какво?
Страхувам се да остана сама.
Няма проблем.
Здрасти, Гиди.
Ами ако не бях аз?
Помирисвам тамянът.
Мога ли да вляза?
Съжалявам за това което стана при Хана и Рафаел.
Не искам да ти го приписвам по такъв начин.
О така ли?
Не ми се сърди.
Не се сърдя на теб, а на мен си,
че се въвлякох във всичко това.
Защо се разделихте?
Откакто се върнахме от Индия, тя не искаше да правим секс повече.
Аз казах, О'кей.
Можем да работим над това, ще й мине.
Ще запалим още малко тамян.
Тя ми писа казвайки, че всичко е било наред
между вас двамата.
Значи е писала.
Обичах я, но тя си играеше игрички с мен.
Какво е това?
Нейният дневник.
Можеш ли да ми почетеш?
Точно аз, ли?
Не искам никой от семейството да го чете.
"Който чете това е отвратителен човек, който се бърка в работите на другите
и ако обърне тази страница, той е също
гаден вонящ скапаняк,
който се надявам да вони целият му живот".
Сигурна ли си, че трябва да чета това?
Ще воня целият ми живот?
Погледни за... Търси май 95.
Бяхме на екскурзия до Ейн Геди.
Да, тук е.
"Защо отидох на това скапано пътуване?
Писнаха ми тия походи...
През нощта Ехуд се опита да изпълзи в спалният ми чувал,
но аз се преструвах, че съм заспала.
Продължих да си казвам, "разкарай се от тук, скапаняко".
Призлява ми от твоите развратни ръце.
Накрая той се отказа, но аз не успях да заспя цяла нощ".
Е това ли е? - Да.
Погледни за... Лятната ваканция.
Юли.
Да, осми юли.
Днес при басейна, този отвратителен Томер,
не спря да ни зяпа. Изпратих Яра при него.
Горкичката. Той си помисли, че ще ме получи мен,
но получи сляпата братовчедка".
Продължавай.
"Не че му пукаше, напротив".
Друго преживяване за което да разкаже на момчетата.
Следвах ги до кабинката до тяхната.
Чух горкичката Яра.
Тя започна да плаче. Тя го помоли да й позволи да си върви, но той си помисли,
че тя просто го дразни и това го възбуди още повече".
Продължавай да четеш.
"Аз останах там и не направих нищо.
Просто продължих да мисля, че тя трябва да усети как е.
Тя искаше любов. Ето това е, Яра. Това е любовта.
Рано или късно тя ще трябва да научи, по-добре ще е да е от мен.
Аз съм чудовище.
Господи, защо ме направи такъв ужасен човек".
Спри, не искам.
Дай ми дневникът.
Съжалявам, не трябваше да ти го чета...
Дай ми го!
Не искам. Спри.
Да не си луда?
Как искаш да спра сега?
Престани. Престани.
Талия! Талия!
Талия. - Как беше?
Какъв е проблема?
Не беше ли хубаво?
Яра? - Става, става.
Чудесно.
Томер каза, че можем да останем докато затвори.
Тя трябва да разбере колко голям човек е самата тя.
Толкова по-умна и по-силна от другите момичета.
Смятам да й кажа,
колко е готино с него.
Колко внимателен и сладък е той...
Не. Нищо не се е случило.
Талия, това ръбът ли е? - Казах ти, че можеш да виждаш
каквото си пожелаеш!
Татко! - Яра. Тук съм.
Искам да ти покажа нещо.
Рядка пеперуда, MORPHO MENELAUS.
Почти изчезнал вид е.
Вземи го в ръката си. Вземи кутията.
Внимателно, с пръст, докосни пеперудата.
Но бъди внимателна.
Крилата й са покрити с малки приличащи на люспи образувания.
Те пречупват светлинните лъчи.
Изглежда пъстро но е само илюзия.
Красиво.
Какво направи?
Внимавай.
Секунда, чакай.
Дръж се, дръж се.
Нищо, само драскотина.
Дръж го здраво с пръста.
За какво? - Достатъчно.
Защо го направи, татко? Защо?
Какво й направих? - Всичко е наред.
Мразя я! - О'кей.
Мразя я, татко. Кълна се. Искам да я убия. Мразя я.
Шибана кучка!
Искам да се върна в Принстън.
Ще се върнеш. - Не, искам да се върна
в Принстън днес, утре, не ме интересува.
Не можеш да се върнеш утре защото утре сме
на погребението. - Не ме интересува.
Ще промениш ли билета ми?
Спри трябва да пикам.
Направи го и заради мен също.
И загаси светлината.
Спиш ли, бонбонче? - Да.
Липсваше ми ужасно...
Просто исках да кажа лека нощ.
Достатъчно, Яра е в банята.
ШШТ! Миличка.
Не се страхувай. Знаеш, че те обичам най-много от всичко.
ШШТ! Миличка.
Не се страхувай. Знаеш, че те обичам най-много от всичко.
Талия? - Да.
Нещо случило ли се е? - Не.
Сигурна ли си? - Да, отивай да спиш.
Талия, ела тук! Талия!
Талия! Талия!
Талия!
Талия, ела тук! Талия!
Талия, къде си!
Талия, олигофрен такъв! Къде беше?
Мислих, че се удави.
Ако се бях удавила, щеше ли да ти е жал?
Как можеш да кажеш нещо подобно? - Щеше ли да ти е жал?
Не бих могла да живея без теб.
Корема ме боли. Не мога да се движа.
Пийни малко вода, ще се почувстваш по-добре.
Много важно е, да дойдеш.
Няма да идвам.
Така или иначе нищо няма да видя.
Ще остана с Дафна, за да не бъде сама.
О'кей. Хайде.
Не се безпокой, ще бъдем добре.
Обикновено не го свириш така.
Знам, но не съм го свирила от много време.
Имаш нужда от четири ръце за това.
Знам, но имам само две.
Защо не отиде? - Без причина. Не ми се ходеше.
Ти защо не отиде? - Не ми се ходеше.
Ядосана ли си ми?
Не.
Не знам.
Аз съм й бясна.
Липсва ми.
Не мисля, че го е направила за да ни нарани.
Мисля, че имаше тайна, която пазеше за себе си.
Тя каза ли ти нещо? - Кога пък е говорила с мен?
Кажи ми, карала ли се е с някой напоследък?
С мама може би?
Татко или...?
Аз трябва... Извини ме...
Една минута, Дафна.
Яж нещо, Рафа. Нищо не си яла.
Мисля, че ще ходя да поплувам. Ще бъде добре за мен.
Трябва. Не си ходил цяла седмица.
Ще се кача да видя какво става с Дафна...
Недей, Рафа. Тя тъкмо си легна.
По-добре да не я събуждаме.
Тя не е заспала, чувам я как мърда.
Помолих те да не се качваш! - Яра!
Татко, помолих го да не се качва горе.
Защо трябва да се качва? Тя спи сега.
Какво ти става? Достатъчно!
Знам защо Талия се самоуби.
Защо се е самоубила?
Заради него.
Заради Рафаел.
За какво говориш?
Той спеше с нея.
Какво?
Мисля, че и с Дафна го прави.
Кажи ми, кой е вкарал целия този боклук в главата ти?
Чуваш ли се какво говориш?
Той отиваше в нейната стая. - Кога?
В нощта, кога аз спах у тях.
Той изчакваше да си тръгна и тогава отиваше при нея.
Може да го правил също докато бях там.
Каква е цялата тая глупост? Аз също съм идвал в стаята ти.
Тя забременя от него когато беше на 16!
Достатъчно, не искам да слушам!
Достатъчно. - Не искаш да слушаш.
Но се случи.
Случи се пред очите ти.
Пред очите ти. Пред очите на Хана.
И как така всички тия години нищо не си видяла?
Защото съм сляпа!
Къде тръгна?
Яра, влез в колата.
Яра.
- Тръгвай.
Яра, спри с тази глупост и влез в колата.
Върви си. Махай се от тук!
Яра, съжалявам. Влез в колата.
Махай се от тук. Не ме преследвай.
Яра, къде си тръгнала? Ще паднеш.
Яра!
Какво правиш тук?
Съжалявам за това, което се случи.
Няма значение.
Всички бяхме малко напрегнати напоследък.
Не знам, какво ми стана.
Кажи, има ли някой друг тук? - Не.
О'кей. Тогава влизам.
Студено е, а? - Да.
Ще се стопля след секунда.
Спомняш ли си когато Талия и аз бяхме малки
и ти ни учеше да плуваме.
Някой трябваше да ви научи, нали?
Първо ни научи как да се държим над водата.
И след това ни държеше.
И след това ни пускаше. Помниш ли?
И след това ни пускаше. - Да.
И след това, как беше?
Ти ни държеше, ето така.
Слагаше си ръцете тук, нали? - Да, така беше.
Но, как я докосваше? - Какво?
Как, къде докосваше Талия? Тук ли беше или малко по-надолу?
А? - Ти си луда.
Как докосваше Талия? Искам да ми покажеш, няма проблем.
За какво говориш?
Говоря за това как я докосваше.
Наслаждаваше ли се да я чукаш?
Татко!
Какво искаш? Остави ни най-накрая.
Яра.
Какво се е случило? Добре ли си?
Прогизнала си. Чакай малко ще ти донеса нещо сухо.
Остани с мен.
Съжалявам.
Ела вътре.
Ще ти донеса да облечеш нещо сухо.
Мислих, че искаш да се отървеш от нейните неща.
Опитах се. Но не можах.
Знаеш, че си тази която обичам най-много.
Ще се грижим един за друг.
Няма да позволим никой нищо лошо да ни направи, нали?
Лека нощ, миличка. - Лека нощ, татко.
Къде беше?
Бях при Гиди.
Не разбирам. Не можа ли да се обадиш?
Седях тук цяла нощ. Побърках се от безпокойство.
На кого ли не се обадих - Съжалявам.
Яра, за това което стана вчера...
Съжалявам за това, което казах. Не знам.
Не знам какво ми стана.
Ок, по-добре да се приготвяме,
за да не закъснеем за полета.
Донесох ти куфара, от къщата на Рафа.
Ще се справиш ли сама? - Да.
Татко. Какво е това?
"Мамо и Дафна, простете ми за това, което ще направя.
Мамо! Искам да вярвам, че ти не знаеше. Въпреки това се питах
хиляди пъти дали това е възможно.
Но ако не си отгатнала, трябва да знаеш че татко
ме изнасилваше от както бях на 12.
В моята стая, в нашата къща".
Татко.
Талия...
Татко?
Яра!
Писмото е.
"Трябва да знаеш, че въпреки диабета му, той не е слаб.
Той е силен и ужасен мъж".
Какво стана?
"Той е чудовище".
Всичко наред ли е?
Нещо случило ли се е?
Прочети ми го.
"Когато се прибрах от Индия, се опитах да я спася.
Да спася Дафна. Молих го да вземе мен вместо нея.
Но той ни взе и двете.
Мамо, не ме мрази.
Скъпа моя Дафна, искам да имаш нормален живот.
Татко казва, че те обича най-много от всичко, но не е така.
И на мен също ми го казваше.
А сега съм мъртва.
Талия".
Някога докосвал ли те е? - Какво?
Кажи ми истината.
Докосвал ли те е? - Не.
Не, татко, не. Не ме е докосвал.
Не исках да виждам. - Достатъчно, татко.
Яра. Мислих, че си на самолета вече.
Къде са всички?
Дафна е на училище, Рафа спи на горния етаж.
Нещо не е наред ли?
Искам да видиш нещо.
Къде намери това?
Прочети го, Хана.
Кой ти го прочете, Яра? - Татко.
Някой друг чел ли го е? - Не, само татко и аз.
И Дафна, предполагам.
Не се чувствам добре. Аз...
Искам чаша вода.
Хана!
Хана.
Какво правиш?
Хана, какво правиш? - Яра, ще се изгориш.
Яра, това е наше. Мое е.
Това е от моята дъщеря. - Яра.
То се отнася за нас. Само за нас!
Хана. Достатъчно!
Достатъчно. Достатъчно.
Взимай я и се махайте веднага, Ури.
Дафна няма да се връща тук.
Ще я вземем от училище и ще дойде да живее у нас.
Ако не отидеш в полицията, ние ще отидем.
Ела, Яра.
Какво искаха? - Да кажат довиждане преди Яра да излети.
Казах им, че си заспал.
Обичах я толкова много.
Тя ме обичаше, нали? - Разбира се.
Невъзможно е да не те обича, Рафа.
Нека остана за малко тук.
Здрасти, Гиди.
Искаш ли да останеш сама? Мога да те изчакам на паркинга.
Не, искам да останеш.
Как изглеждат цветята? Красиви ли са?
Много.
"Талия Волах Рафаел Волах"
Няма да скачаш или нещо такова, нали? - Не.
Сигурна ли си, че ми вярваш?
Ъм, не.
Готов?
75, 76, 77...
78, 79.
Това е.
Там ли съм?
Кажи ми, трябва да знам. - Сигурна ли си?
Да. Предполагам.
Тя ме излъга.
Още една стъпка и сме в морето.
Ако не ми вярваш, направи една стъпка. Аз ще те държа.
Вярвам ти.
Обичам я...